Hyvää iltapäivää, Bilson.
Kiitos, Bilson.
Vanha Jolyon lähti aamulla Alpeille Junen kanssa piristääkseen tyttöä.
Olitko saattamassa? -En.
Sitähän minäkin. -Anteeksi...
Olet kuulemma ollut poissa koko päivän. Missä olet ollut?
Robin Hillissä. -Mitä sinä siellä teit?
Talo on valmis. -Tiedän sen.
Mutta se on kalustettava ennen kuin siellä voi asua. Halusin suunnitella.
Tarkoittaako se että voit ajatella asuvasi siellä?
Odota.
Noin... -Kiitos.
Äitini sanoo että Firenze on hurmaava paikka tähän aikaan vuodesta.
Eikö olisi virkistävää viettää siellä loma?
Ethän sinä nyt voi lähteä. -Miksen?
Sinun on valvottava taloa. Olet käyttänyt siihen niin paljon rahaa.
Soames! Se on paljon vaikuttavampi kuin kuvittelin.
Maalaiselämä laajentaa näkemyksiä. Lontoossa ei ole pakko asua.
Jatkakaa.
Arkkitehti muuttaa pois loppuviikosta ja me muutamme taloon.
Miten kaukana asema on? Kai sinä käytät vaunuja.
Mitä junamatka maksaa? -Vähemmän kuin luulisi.
He tietävät tulostamme mutta en halua että kompastutte sankoihin.
Luulin että se on valmis. -Melkein. Odottakaa tässä.
Hän on kuin lapsi uuden lelun kanssa. -Tervetuloa Robin Hilliin!
Varovasti portaissa. -Oletko tyytyväinen taloon, Irene?
Tämä on taideteos. -Soamesilla on aina ollut hyvä maku.
Minä olen kateellinen, herra Bosinney. -Näytätte levottomalta...
Hän ei kestäisi viittä minuuttiakaan maalla. - Katso, Emily!
Koko taidekokoelmasi mahtuu tänne. -Ja vielä lisää.
Millainen valo. -Verannalta on paras näköala.
Minä pelkäisin kylmää. -Ja laskuja. Lämmin vesi kaikkialla.
Selkeällä ilmalla näkee Epsomiin asti.
He ovat ihastuksissaan. -Vasten tahtoaan.
Tämä on vasta alkua. Koko kaupunki puhuu vielä sinusta.
Lähde kanssani lopullisesti.
Herra Bosinney, olisitteko oppaanani? -Totta kai. - Anteeksi.
Tätä tietä. -Minua kiinnostaa juuri tämä osa.
Sinä et yritä yhtään. -Mutta olen täällä.
Miksi? Et välitä talosta vähääkään.
Olet täysin väärässä.
Swithin-setä ehdotti biljardipöytää. -Jos Soames olisi toivonut sitä...
Hän olisi rakennuttanut eebenpuisen pöydän ja siihen kultapussit.
Kuningatarkaan ei saisi sellaista. Halveksin kultaa sisustuksessa.
12 400 puntaa. Ei 8 000 puntaa, kuten sovimme ensin.
Miten siihen summaan on päädytty? -Mehän muutimme sitä.
Kolmesti jälkeenpäin. -Te allekirjoititte sen.
12 000 sekä enintään 50 puntaa vahingoista ja nirsoilustanne.
400 puntaa ei ole mikään vahinko. -Valitsimme värillistä lasia.
Talossa käytettiin eebenpuuta, ei mäntyä. Graniittia eikä hiekkakiveä.
Sopimusta on rikottu. -Uutta luovaa, ei matkittua.
Kenen käskystä? Minä omistan talon. -Minä rakensin sen.
Olette yhtä arvoton kuin sananne!
Minua te ette herjaa. -Haluan rahani takaisin.
Saitte talon, joka herättää kaikissa kateutta, edulliseen hintaan.
Hyvää iltapäivää, sir.
Älkää menkö. -Minä sanoin sanottavani.
Sitten te pakotatte minut. -Tekemään mitä?
Vetoamaan lakiin. -Soames...
Se veisi enemmän kuin antaisi. -Kyse on periaatteesta.
Periaatteesta? Kukaan täällä ei usko sitä motiiviksenne.
Kaikkein vähiten te itse.
350 puntaa. -Pikkusumma ja sinun halveksuntasi arvoinen.
Halveksin sinua jos teet näin, vaikka tiedät ettei Philillä ole rahaa.
Haluat päästä hänestä, mutta nyt siihen menee useita kuukausia.
Tuo mies ei saa tehdä minua naurunalaiseksi.
Ei, teet sen aivan itse.
Tuleeko tästä oikeusjuttu? -Soames vaatii sitä.
Lehterit täyttyvät. -Tuskinpa.
Veljesi suhteen olet hienotunteinen. - Muuten hän juoruilee mielellään.
Kyse on ikävästä sopimus- rikkeestä, ei mistään skandaalista.
Vähemmästäkin on käyty sotia. -Vähemmästä kuin naisen kädestä?
Kyse on Bosinneyn upotetusta kylpyam- meesta. -Ei, vaan marmoriruukusta.
Kyse on naisesta. -Marmorinaisestako?
Irene Forsytesta.
Ei Soames rahoista välitä. Rikollista on rangaistava laittomuudesta.
Olette varmasti kuulleet huhuja. -Sanoit että he tanssivat Swithineillä.
Luulitteko sitä valssiksi? -Soames on täydellinen aviomies.
Myöntäkää nyt että haluatte uskoa siihen.
Miehet pitävät Ireneä hurmaavana. -Monty ei ole koskaan ymmärtänyt sitä.
Mutta hän on niin hiljainen, kuin kaino orvokki.
Valitettavasti minä luulen että hänet on poimittu.
Ja olemme ikävä kyllä myöhässä. -Myöhässä?
Olemme menossa erään Montyn ystävän luo. Anteeksi.
Hyvät naiset...
He rakastavat kaikkia juoruja. -Minä en rakasta.
Mitä asianajajat sanoivat? -Mahdolli- suuteni ovat tasan Soamesin kanssa.
Nyt nähdään mikä hän on miehiään. -Hän on lakimies kuten isänsäkin.
Hän osaa asiansa. -Niin minun miehenikin osaa.
Hän on palkannut kaikkein parhaimmat. -Mutta oikeus on puolellani.
Kai sinä uskot siihen? -Totta kai, Phil.
Mutta rahalla on valtaa oikeudessakin. -Minulla on rahaa.
Tai saan sitä Wilsonin talosta ja lisää on tulossa. Maineeni kasvaa.
Mitä muuta tekisin? Mehän voimme paeta. -Emme voi.
Voin asettua Liverpooliin, Glasgow'hun tai Pariisiin. Olen vapaa mies.
Soames ei voi estää minua. -Jos olisin kanssasi, hän yrittäisi.
Älä lähde. Et ole tehnyt mitään väärää.
Tervetuloa kotiin! -Hieno ilma, Parfitt.
Oliko miellyttävä matka? -Tarvitsen lomaa tämän jälkeen.
June-neidillä on ollut kiirettä. -Isoisä hemmotteli minua Pariisissa.
Miten olen selvinnyt tietämättä bukleen ja chenillen eroa?
June-neiti siis palaa levänneenä? -Kuin uutena naisena.
Juomme teen työhuoneessa, Parfitt. -Heti, sir.
Olisi tavanomaista panna tähän seinä ja siihen ovi.
Ehdotan nivellettyä väliseinää joka on tavallaan kuin suuri liukuovi.
Se antaa yksityisyyttä mutta etsatut lasipaneelit päästävät valoa.
Pidän tästä, mutta verannasta en oikein tiedä.
Robin Hillissä on hieman samanlainen. -Samankaltainen mutta ei sama.
Haluaisin nähdä sen valmiina jotta näkisin mittasuhteet.
Minulla ei ole enää pääsyä sinne. -Ettekö voi puhua omistajalle?
Meillä on pikku kiista, mutta voin näyttää teille jotain vastaavaa.
Sitten voimme kirjoittaa sopimuksen. -Mistä kiistassa on kyse?
Vain muutamasta sadasta punnasta. -Onko hän velkaa teille?
Tekö olette velkaa? -Niin hän väittää.
Kunpa olisin tiennyt siitä. -Se ei vaikuta työhöni.
Vakuutan että asia on aivan mitätön.
Palatkaa asiaan kun ongelma on ratkaistu. -Minulla on suosituksia.
Palatkaa asiaan kun voitte jatkaa. Näkemiin.
Hän pitää minua varkaana. -Hän haluaa palkata sinut.
Vasta oikeudenkäynnin jälkeen. Kunpa hän olisi allekirjoittanut.
Silloin olisin selvinnyt tappiosta. -Et sinä häviä.
Jos häviän, menetän kaiken. -Et kaikkea.
Kotini, yritykseni... Joudun puille paljaille. -Et kaikkea.
Tässä...
Se oli isäni.
En voi ottaa tätä. -Sinun täytyy.
Meidän on tehtävä kuin Soames ja pidettävä tätä vain oikeusjuttuna.
Olemme uskollinen vaimo ja petetty arkkitehti. Salaamme suunnitelmamme.
Pienikin viite skandaaliin voi saada tuomarin sinua vastaan.
Käyttäydymme tekopyhästi. -Me käyttäydymme varovasti.
Vain muutama viikko, loppujen lopuksi se kannattaa.
Mutta sinähän jumaloit isääsi. -Muistot eivät ole myytävänä.
Vajoammeko heidän tasolleen, jos myymme tämän?
Se osoittaa että kaikella on hintansa. -Joskus itsensä voi ostaa vapaaksi.
Sitten meistä tulee todella vapaita. Maljakko on arvokas. Samoin veistos.
Et voi myydä kaikkea. -Miksen?
Asumme asuntovaunussa kuin mustalaiset ja kuljemme työn mukana.
Rakennustyömaalta toiselleko? -Voit hoitaa lapsiamme asuntovaunussa.
Kuusiko? Seitsemän... -Hankin vaunuun peräkärrynkin.
Minun on lähdettävä. -Niin sinunkin, ystäväni.
Säästetään se. Se muistuttaa ajasta jolloin joka sekunti oli kallis.
Ei, se muistuttaa minua ajasta jolloin jouduin jakamaan sinut.
Onko päivä ollut hyvä, sir? -On. Kiitos, Bilson.
Pyytäkää rouvaa seuraani. -Rouva Forsyte on vielä ulkona.
Koska hän lähti? -Lounaan jälkeen.
Sanoiko hän minne? -Ei.
June! Onpa mukava yllätys. -Hester-täti...
Juley... -Miten hauska nähdä sinua.
En voinut tulla Sveitsistä tuomatta teille suklaata.
Herttaista että lähetit kortin. -Käsialaasi oli vaikea lukea.
Kuin hämähäkki olisi ryöminyt mustepullon läpi.
Mutta ymmärsimme että sinulla oli hauskaa. -Niin oli.
Näytte voivan hyvin. Voivatko kaikki muutkin? -Hyvin? Kaikki muutkin?
Kyllä, oikein hyvin. -Hyvä.
Ovatko Soames ja Irene kaupungissa? -Ovat.
Se talojuttu... He eivät muuttaneetkaan.
Mikä juttu?
Jonkinlaisia ongelmia. Hester ymmärtää minua paremmin.
Hester-täti?
Herra Bosinney oli huolimaton budjetin suhteen. Soames aikoo haastaa hänet.
Miten huolimaton? -350 puntaa.
Siinäkö kaikki? -Se on huomattava summa.
Ei Soamesin kaltaiselle miehelle.
Ihmiset alkavat puhua. -Me emme kuuntele.
Sillä on silti merkitystä.
Teidän täytyy ymmärtää miten arkaluontoista se on minulle.
Minä esittelin Phillip Bosinneyn Soamesille auttaakseni häntä.
Et voi syyttää itseäsi. -Esittelit hänet arkkitehtina.
Luuletteko että hän teki muutakin? -En tiedä.
Mutta niinhän väitetään?
Typerä Soames on keksinyt keinon haastaa Philin.
Vaikkei hänellä ole mitään. -Paitsi Irene.
Soamesin käytös vei heidät yhteen. Irenekin säälii häntä.
Sitä hän ei ansaitse. -Tätä hän ei ansaitse.
Hän on loistava mies, visionääri. Kaikki voi mennä hukkaan.
Kirottu Soames, jolla on tuhansia puntia pankissa ja tyhjä sielu!
Jos kyse ei olisi Philistä, olisit samaa mieltä. Koko Lontoo tietää.
Entä sitten? June-kiltti, unohda Bosinney.
Hei. -Hei. Ei, Phil, ei täällä.
Bosinney? Sinua ei ole näkynyt klubilla aikoihin.
Mitä kuuluu? -Hyvää. Entä itsellesi?
Rouva Irene Forsyte. -Päivää.
Jolyon Forsyte. -Päivää.
Forsyte on taiteilija. -En valitettavasti mikään Turner.
Enimmäkseen vesiväritöitä.
Kävely täällä piristää aina synkeinä päivinä. Eikö totta?
Kyllä.
Herra Bosinney-parka...
Hän ei aavistanut, että kun mieheni pyysi häntä suunnittelemaan taloamme -
hän joutuu neuvomaan minua kaikessa, kasveista tyynynpäällisiin.
Jätämme sinut taiteesi pariin. -Näkemiin.
Junen isä... -Joka jätti tytön ja seurasi sydäntään.
Hän suojelee tyttöä puheilta.
Eikä hän toivo tytölle onnetonta elämää jonka hän olisi saanut kanssani.
Emme voi mitään sille että tapasimme.
Kun rakastuimme, oli jo myöhäistä. Tämä ei ole helppoa.
Kai sinä rakastat minua? -Rakastanko?
Olen valmis luopuman kaikesta vuoksesi. Jättäisin tämän maankin.
Ryömisin loassa, myisin sieluni saadakseni elää kanssasi.
Sinä tiedät ettei kunniallisuus lämmitä yöllä.
Jolyon Forsyte taisteli onnestaan ja niin meidänkin on tehtävä.
Mutta me selviämme siitä ja palkinto on kahta suloisempi.
Ole rohkea, rakkaani.
Kirjeen mukaan Temple & Son antoi Bosinneylle alennuksen kaakeleista.
Onko se hyväkin liike? -Tarpeeksi hyvä lady Charlesworthille.
Mitä kuuluu, Jolyon? -Tulin hakemaan testamenttini.
Olitte kuulemma Sveitsissä. -Niin olimme.
Nuori Bosinney on sotkenut asiansa. Sen saattoi arvata.
Yli 350 puntaa. -Joko tiedät siitä?
Onko se yleisesti tiedossa? -Luulin että Soames on varakas.
Kyse ei ole rahoista. -Mistä sitten? Periaatteestako?
Epäilen, osaako Soames edes kirjoittaa sitä sanaa.
Haluatko muuttaa tätä? -Minä siirryn Herring & Pullbred'sille.
Näkemiin, sir.
Minulla on kerrottavaa. Aion antaa sinulle tuhat puntaa vuodessa.
June saa 50 000 kun kuolen, loput ovat sinulle. Haluan vain ilmoittaa sen.
Olen miettinyt. Elämä Lontoossa on syynä puoleen meidän huolistamme.
Haluan että olemme taas perhe ja aloitamme alusta Lontoon ulkopuolella -
missä voimme esittäytyä Forsyteina silmää räpäyttämättä.
Mieti asiaa. Raikasta ilmaa sumun sijasta ja lapsilla on tilaa juosta.
Tilaa, valoa, luontoa...
Kaikkea mitä meiltä nyt puuttuu. -Aivan.
Oletko päättänyt paikan? -En vielä.
Miltä sinusta tuntuu, Helene? -Mitä tarkoitat "tuntuu"?
Voiko tuntea muuta kuin helpotusta ja... -Mitä? Kiitollisuuttako?
Miksi juuri nyt? -Koska on aika.
Olemme onnellisia missä olemme.
Voiko St John's Woodissa olla onnellinen? -Voi.
Voi olla hyvin, hyvin onnellinen.
Tätä sinä et tainnut arvata.
Sinussa on vieläkin vähemmän Forsytea kuin luulin.
Kai minun pitäisi olla siitä kiitollinen.
Voit aloittaa taas ratsastamisen ja opettaa lapsiakin.
Riippuu siitä minne päädymme. -Kyllä sieltä talli löytyy.
Hän tarjosi meille asuntoa luonaan.
Mutta se olisi isäsi talo ja hänen valintansa. Ja Junen kai.
Jos epäilet vähänkin... -Haluan että lapseni kuuluvat johonkin.
Olen aina halunnut. Tätäkö sinä olet aina halunnut?
Olin niin varma ettei sitä koskaan tapahtuisi.
Olet kaivannut häntä kovasti kaikki nämä vuodet, eikö niin?
Hän on isäni.
Ne vuodet tekivät meistä mitä olemme, ja antoivat meille Joleyn ja Hollyn.
Tiedän sen.
Minua vain pelottaa. Kaikki olisi niin toisin.
Mutta jos joutuisit valitsemaan uudelleen... -Valitsisin aina sinut.
Minä rakastan sinua.
Minun on lähdettävä. -Älä mene.
Minun täytyy.
Jäätkö kaipaamaan tätä? -En.
Vielä kaksi päivää. Oletko varma? -Hotelli on varattu, kaikki on selvää.
Kun tuomio julistetaan, meidän uusi elämämme alkaa. -Kaksi päivää...
Kaksi päivää liikaa.
Soames? -Niin, miehesi.
Älä. Olet juonut liikaa. -Olen odottanut liian kauan.
Kiltti, älä. Älä teen näin. -Olen odottanut liian kauan!
Nyt olet kerrankin kiltti. -Ei!
Makaa hiljaa, minä sanoin!
Ole hiljaa. Mene pitkäksesi. On pimeää, kuvittele että se on hän.
Miksei aina voi olla näin?
Voitteko sytyttää lamput? Tänään on synkkää. -Johtuu sumusta, sir.
Jos rouva Forsyte lähtee ulos, tilatkaa hänelle vaunut.
Puhdistanko tuon haavan, sir? -Viilsin sen kun ajoin partaa.
Irene? -Tulin toivottamaan sinulle onnea.
Olin lähdössä Chankerylle viimeistä tarkastusta varten.
Käskettiin leikata tukka ja pukea puhdas paita ja maksaakin siitä.
Onko kaikki hyvin, Irene?
En ole nukkunut. -Mikä hätänä?
Jokin on.
Sinä kadut. Et uskalla jättää Soamesia.
Mitä sitten? Älä tee noin.
Mikä tuo on? -Ei mikään.
Anteeksi. Saanko katsoa?
Hänkö tuon teki? Eilen illallako?
Onko hän satuttanut sinua ennenkin?
Mitä tapahtui? -Jos vain selviämme huomisesta...
Minä pakkaan illalla, hän ei tiedä mitään. -Et saa mennä kotiin.
Tällä kertaa minä muistan lukita oven.
Tuliko hän huoneeseesi?
Mitä hän teki? -Sinä tappaisit hänet.
Irene... -Minä nukuin.
Hän tuli vuoteeseen ja käski minun olla kiltti.
Hän sanoi että hän on mieheni.
Rukoilin häntä lopettamaan. Sinun on uskottava minua.
Miksi me odotimme?
Olisimme voineet lähteä viikkoja sitten. Miksi kuuntelin sinua?
Missä hän on? Toimistossaanko? -Et saa mennä sinne. Älä mene sinne!
Tästä hän ei selviä! -Minä tulen mukaasi!
Olet kärsinyt tarpeeksi! -Älä jätä minua!
Anteeksi, neiti. Oletteko kunnossa? -Olen.
Phil!
Forsyte? Missä yhteiskuntamme tukipilari on?
Älä yritä piileskellä konttoriorjiesi takana!
Mistä on kyse? Mitä te täällä teette? -Väärä Forsyte.
Minulla on hyvä syy. Missä poikanne on? -Onneksi ei täällä.
Minä odotan. -Saatte puhua oikeudessa.
Te lähdette ennen kuin teidät heitetään ulos.
Tiedän missä hän asuu. -Onko tuo uhkaus?
Tiedän missä hänen klubinsa on. -Joudutte vankilaan.
Se on sen arvoista, uskokaa pois.
Katsokaa että hän lähtee.
Herra Forsyte, kiitos. Tämä on tärkeää. -Olkaa hyvä ja odottakaa tässä.
Herra Soames Forsyte ei ole täällä tänään. -Valehtelette.
En pidä sävystänne, hyvä herra. -Valehtelette ettekä tiedä mitä tiedän.
Olkaa hyvä ja poistukaa. -Älkää kohdelko minua kuin törkyä!
Forsyte! Tule tänne ja käyttäydy kuin mies!
Käyttäydy kerrankin kuin mies ennen kuin kerron mitä olet tehnyt!
Ostin tämän sinulle.
Pidätkö siitä?
Sinä ansaitset kaikkein parasta, Irene.
Olet kalpea, sinun pitäisi levätä.
Tarjoilenko päivällisen nyt? -Ei kiitos.
Ette ole syönyt mitään. -Olen huolissani oikeudenkäynnin takia.
Tuskin teidän tarvitsee huolehtia. -Toivottavasti tuomari on samaa mieltä.
Antakaa rouva Forsyten nukkua. Hän toivotti jo minulle onnea.
Oletan että aloitamme heti.
Onko Boulter oikea mies? -Toivottavasti.
Yrityksellemme ei ole haittaa vaikket voitakaan. Mutta sinulle tietysti on.
Kaikki riippuu asianajajista.
Sinunko vai hänen? -Minun.
Tuo toinen on kai Bosinneyn. Näyttää hienosti pukeutuneelta lapselta.
Onko Forsyte valmistautunut, Boulter? -Mitä hän täällä tekee?
Sanoin että Bentham on järkevä tuomari.
Kilttiä että tulit. -Pikku taistelut on käytävä hyvin.
Hyvä arkkitehtuuri vaatii kuria sekä sydämen ja pään tasapainoa.
On traagista ettei Soamesilla ole sitä.
Tulit tänne tukemaan vastapuolta. -Niin tulin.
Mihin perhelojaalius on kadonnut? -Hyvää huomenta, sir.
Mitä hyvää tässä on? Minä puhun Boulterin kanssa.
Hermostuttaako, Soames? -Haluat kai peitota bukanieerin.
En suinkaan, kyse on periaatteesta. -Silloin olet heikoilla.
Ainahan voit luovuttaa. Voin puhua Bosinneyn...miehen kanssa.
Mitä sanot 250 punnasta kummallekin? -Lahjuksiako?
Lyö vetoa hänen kanssaan. Voittaja maksaa. -Kuulostaa hyvältä, Soames.
Älä ole mieletön. -Sinä voittaisit siinä. Hankala juttu.
Niin? -Samppanjaa, rouva Bosinney.
En ole tilannut sitä. -Miehenne tilasi.
Koska? -Kun hän varasi huoneen.
Avaanko samppanjan? -Ei kiitos, minä odotan.
Phil?
Olin oikeudessa. Tulin kertomaan että hän hävisi.
Tulit kertomaan? -Häntä ei kuulunut.
Älä seiso siinä kuin kivettynyt! -Kunpa olisinkin kivettynyt.
Minä olin täällä ensin! Sinulla ei ole oikeutta tulla tänne.
Minä jätin Soamesin kuten olet aina halunnut.
Oletettavasti ennen kuin tiesit hänen voitostaan. -En välitä siitä.
Sitä ylellisyyttä Philillä ei ole. -Hän on lahjakas ja voi alkaa alusta.
Missä? Miten? -Me keksimme keinon.
"Me"? Olet ollut katala ystävä.
Sanoit usein että rakkautta ei voi pakottaa jos sitä ei ole.
Että Soames yritti ostaa ruumiini ja sieluni. Olisit tehnyt saman Philille.
Kuinka uskallat verrata minua Soamesiin. -Miksi sitten olet täällä?
Miksi nyt, kun tiedät että hänen olisi vaikea kieltäytyä avusta?
Olet niin rauhallinen ja lempeä.
Sinulla on niin vieno ääni, mutta puhut niin julmasti.
En halua olla julma. Sinun ystävyytesi...
Älä puhu ystävyydestä! -Ystävyytesi pelasti minut.
Sinun ystävyytesi tuhosi elämäni.
Se tuhoaa hänenkin elämänsä.
Minä rakastan häntä. -Sinä et tiedä rakkaudesta mitään.
Sinussa ei ole intohimoa eikä tunteita.
Haluan lyödä sinua ja Philiä koska hän antoi sinun huijata itseään.
Olet iilimato. Sinussa ei ole elämää ja siksi imet sitä kaikista!
Ehkä hän on viisaampi kuin luulemme. Ehkä hän on poissa juuri siksi.
Hän ei ollut oikeudessa, hän ei ole täällä. Irene, missä rakastajasi on?
Päivää, June-neiti.
Tulehan tänne, pikkuinen.
Et ole tavannut ystäviäsi kotiintulomme jälkeen.
Sinä tarvitset ympärillesi perheen ja elämää, et vanhan miehen seuraa.
Minä olen päättänyt muuttaa pois Lontoosta.
Isäsi ja hänen perheensä tulevat mukaan.
Toivon kovasti että sinäkin voisit muuttaa mukana.
Haluan oikaista kaiken.
Kun erosin Josta, tuntui kuin hän olisi kuollut.
Lapsen menettäminen on hirveää. Ymmärrät sen kun saat omia lapsia.
Minne aiot muuttaa? Soamesin talohan on olemassa.
Montpelier Squareko? -Robin Hill.
Talo on erinomainen ja tyhjillään. Se olisi täydellinen perheelle.
Varakkaalle miehelle. -Hän ei aio asua siellä tämän jälkeen.
Hän voitti kiistan, mutta Irene on lopultakin jättänyt Soamesin.
Jos ostat sen, voit maksaa Philin velat.
Oletko taas tavannut Bosinneya? -En, mutta kävin hänen asunnollaan.
Haluan auttaa Philiä. -Haluat että minä autan häntä.
Anna Irenen auttaa häntä. Minä rukoilin sinua unohtamaan miehen.
Minä en rukoillut sinua unohtamaan isääni.
Se on suurenmoinen talo ja ihanteellinen meille.
Voisimme olla onnellisia siellä. -Voitsitko sinä olla?
Saisimme talon elämään ja tekisimme siitä omamme.
Jonain päivänä sinä unohdat Philin teot ja näet mitä hän on luonut.
Iltaa, Bilson.
Pyydä Henryä hakemaan kellarista pullo Steinbergia.
Vuoden '52 vuosikertaa. Nyt on syytä juhlia.
Voiko rouva Forsyte paremmin? Pyytäkää häntä salonkiin seurakseni.
Rouva Forsyte lähti ulos kahdentoista aikaan. Hänellä oli kaksi laukkua.
Jättikö hän viestin? -Ei jättänyt.
Minä tilasin hänelle vaunut, sir.
Kiitos, Bilson.
En ottanut mitään mitä sinä tai perheesi olette antaneet
Älä hätiköi. Mene Steinersin luo, he löytävät hänet.
Hänen näköisensä nainen ei katoa väkijoukkoon.
Hän ei tule takaisin. -Voimme silti välttää skandaalin.
Herra Jolyon Forsyte on täällä, sir. -Mitä pirua hän haluaa?
Miten voimme auttaa? -Uusi talo taitaa olla nyt tyhjillään.
Jollet aio asua siellä itse... -Kuka niin on sanonut?
Aion muuttaa maalle ja voisin ajatella sitä, sopivaan hintaan.
Niin, Gradman? -Anteeksi että keskeytän.
Herra Soames, poliisilla on asiaa teille.
Tunnistatteko ruumiin, sir?
Tuo on Phillip Baynes Bosinney. -Bukanieeriparka.
Hän odottaa miestä. -Juneko?
Hänet tuotiin eilen illalla. Hänellä oli vain tuomioistuimen paperit.
Ei arvoesineitä. -Onneksi useampi ei kuollut.
Kuskin mukaan sumu ei ollut sakea. -Onko Bosinney voinut nähdä hänet?
Luulisi että hän olisi ehtinyt varoa. Ellei hän ollut mietteissään.
Luultavasti oli. Hän käyttäytyi toimistossa kuin mielipuoli.
Koska se oli? -Eilen iltapäivällä.
Sir? -Minä en ollut siellä.
Hän oli äkkipikainen. -Taiteilijan temperamentti.
Hänen huoneestaan löytyi panttikuitteja ja pankkitili oli ylitetty.
Puolustusasianajajat eivät ole halpoja. Häviö tiesi hänelle konkurssia.
Tuomion pelko, taloudelliset ongelmat, pelko tulevaisuudesta ja niin edelleen.
Hänen henkinen tasapainonsa oli luultavasti järkkynyt.
Itsemurhako?
Hän oli äkkipikainen. -Hän oli kiihkeä, lahjakas...
Hänellä oli kaikki syyt elää.
Tässäkö kaikki? -Kiitos, sir.
Saanko tulla, June? -Tule vain, isoisä.
Ette valitettavasti saa tulla sisälle. -Onko herra Phillip Bosinney täällä?
Hän on jäsen täällä. -Olkaa hyvä ja odottakaa tässä.
Rouva? Anteeksi... Rouva!
Hyvä luoja, mistä on kyse? -Etsin herra Phillip Bosinneya.
Phil? -Mitä hän täällä tekee?
Hyvä luoja, onko se nainen? -Pyysin teitä odottamaan aulassa.
Rouva on hermostunut. -He eivät halua sanoa, onko Phil täällä.
Herra Bosinney, sir. -Tuokaa konjakkia.
En halua konjakkia... -Se kuuluu sääntöihin.
Tule istumaan, Irene.
Voitteko ystävällisesti jättää meidät kahden?
Eilen illalla tapahtui onnettomuus.
Bosinney jäi sumussa vaunujen alle ja sai välittömästi surmansa.
Istu, Irene.
Se on Soamesin syytä. -Se oli onnettomuus.
Phil etsi häntä.
Hän olisi tappanut Soamesin jos olisi löytänyt tämän.
Saatan sinut kotiin. -Minulla ei ole kotia.
Saat tulla mukaan...
Saat tulla mukaani kotiin jos haluat.
June ei pitäisi siitä. Eikä isäsikään.
Entä hotelli? -Ei.
Emme halunneet koskaan loukata Junea. -Tiedän sen.
June oli ystäväni.
Olet osoittanut suurempaa ystävällisyyttä kuin ansaitsen.
Minne aiot mennä?
Montpelier Squarelle. En voi muutakaan.
Näytät uupuneelta.
Sinun täytyy saada nukkua ja ajatella.
Älä tee mitään mitä joudut katumaan. -Kadun jokaista henkäystäkin.
Parasta että tulet sisälle.
Palveluksiasi ei enää tarvita. -Haluan selittää...
Hän on uuvuksissa. -Hän voi puhua minun, miehensä kanssa.
Hyvää yötä.
Irene...
Tällä kaikella on merkitys.
Oli tarkoitus että me pelastaisimme jotain.
Aloittaisimme alusta.
Sinäkin ymmärrät sen kun aika kuluu.
Meillä on uusi elämä ja uusi talo Robin Hillissä, jos vain haluat.
Voimme unohtaa kaiken tämän.
Kaiken tämän? -Näet sen vielä.